Крис!
Крис! Крис Ноул. Знаеш ли къде е тя?
- Ами, мисля, че е в 111-та стая. - Мерси.
Знам.
Извинявай. Крис...
Нокс, какво правиш тук?
Дойдох да ти се извиня за онази нощ.
Донесох ти това и едно стихотворение, което написах за теб.
Нокс, нима не съзнаваш, че ако Чет те види тук, ще те пречука?
- Не ме е еня. Аз те обичам, Крис. - Нокс, ти си луд.
Виж, знам, че се държах като идиот.
- Моля те вземи ги. Моля те. - Не. Не, не мога.
Просто го забрави.
- Нокс, не мога да повярвам. - Всичко, за което те моля, е да слушаш.
Небесата сътвориха едно момиче на име Крис,
с кожа и коса от злато.
Да я докосна би било
за мене рай.
Разкарай се оттук. Камерън, глупако.
Ей, как мина? Прочете ли и го?
- Даа. - Супер. И тя какво каза?
- Нищо. - Как така нищо?
Нищо. Но пък и го прочетох.
Е добре де, тя какво каза? Не може да не е казала нищо!
- Ей, Нокс! - Изживей деня!
- Говори ли с баща си? - Ъъ, да.
Никак не му се хареса, но поне ми разреши да участвам в постановката.
Няма как да дойде. В Чикаго е.
Но, ъъ... мисля, че ще ме остави да се занимавам с актьорство.
Наистина? Ти му каза същото, което ми каза на мен?
Да.
Не беше очарован.
Но той ще отсъства поне 4 дена.
Не мисля, че ще дойде за представлението, но...
Мисля, че ще ми даде да се занимавам с това.
"И да си гледаш уроците."
Благодаря.
- О, скъпа. - Скъпа красавице.
- Казвам се... - Извинете.
Само за минутка. Да. Много си готин.
Стига де, Тод. Опитвам се да го закрепя.
Хайде бе, Нюанда, ще изпуснем явяването на Нийл.
Той преди да отиде каза нещо относно начервяване .
- Начервяване? Това пък какво значи? - Ами нали го знаеш какъв е.
Абе, Чарли, каква е тази работа с начервяването?
Охооо!
Какво е това бе?
Това е индиански боен символ за мъжественост.
Кара ме да се чувствам потентен, бих могъл да побъркам момичетата.
О, хайде бе Чарли. Момичетата чакат.
Опала.
Крис.
Какво правиш тук?
- Господа, хайде да тръгваме! - Вие тръгвайте, момчета. Аз ще ви настигна.
Добре. Хайде, момчета.
Крис, не трябва да влизаш тук.
- Ако те хванат, и двамата ще загазим яко. - Ела.
- Така значи, но ти можеш да... - Шшт, шшт. Крис.
Значи ти можеш да налиташ в моето училище и да ме излагаш пред всички?
Не съм искал да те изложа.
Да, но ме изложи. А Чет разбра.
Едвам успях да го задържа да не дойде тук да те убие.
- Нокс, трябва да прекратиш всичко това. - Не мога, Крис. Обичам те.
Нокс, непрекъснато го повтаряш това.
Та ти не... Та ти изобщо не ме познаваш.
Идвате ли с нас, г-н Оувърстрийт?
- Вие тръгвайте, Капитане. Аз ще ида пеша.
Нокс. Нокс, просто така се получава, че
не изпитвам същото към теб.
Тогава нямаше да дойдеш тук, за да ме предупредиш за Чет.
Трябва да тръгвам. Ще закъснея за представлението.
- С него ли отиваш? - С Чет? На театър?
- Ти майтапиш ли се? - Тогава ела с мен.
Нокс, вбесяваш ме!
Хайде де, Крис, дай ми само един шанс.
Ако и след тази вечер не ме харесваш, ще те оставя завинаги намира.
- Да, сигурно. - Кълна се. В честта на Мъртвите Поети.
Ела с мен довечера,
и ако после не искаш да се виждаме, кълна се, ще се сбогувам.
- Какво ще стане, ако Чет разбере? - Няма нищо да разбере.
Ще седим най-отзад и ще се измъкнем веднага щом свърши.
И ти наистина обещаваш, че след това ще прекратиш всичко това?
- Кълна се в честта на Мъртвите Поети. - Какво е това?
- Думата ми. - Хм.
Ти си толкова вбесяващ.
Ей, ей, ей, ей! Ето го!
Тихо, момчета.
Either I mistake your shape and making quite
or else you are that shrewd and knavish sprite called Robin Goodfellow!
Thou speak'st aright.
I am that merry wanderer of the night.
I jest to Oberon and make him smile...
when I a fat and bean-fed horse beguile.
Neighing in the likeness of a filly foal.
Sometime lurk I in a gossip's bowl
in very likeness of a roasted crab.
And when she drink, against her lips I bob
and on her withered dewlap pour the ale.
The wisest aunt telling the saddest tale. - Добър е. Страхотен е направо.
Sometime for three-foot stool mistaketh me.
Then slip I from her bum, down topples she and "Tailor" cries
and falls into a cough.
And then the whole quire hold their hips and laugh
and waxen in their mirth neeeze...
and swear.
A merrier hour was never wasted there.
But, room, fairy.
- Here comes Oberon. - And here, my mistress. Would that he were gone.
Then by your side, no bed-room me deny.
For lying so, Hermia, I do not lie.
Lysander riddles very prettily. Much beshrew my manners...
and my pride if Hermia meant to say Lysander lied.
But, gentle friend, for love and courtesy
Iie further off; in human modesty,
such separation as may well be said becomes a virtuous bachelor and maid.
Good night, sweet friend. Thy love ne'er alter 'til thy sweet life end.
Amen. Amen to that fair prayer, say I.
And then end life when I end loyalty. - Нийл. Това ти беше репликата, Нийл.
Хайде бе, Нийл. Ето ти короната. Излизай.
If we shadows have offended...
think but this and all is mended.
That you have but slumber'd here while these visions did appear.
And this weak and idle theme, no more yielding but a dream.
Gentles, do not reprehend.
If you pardon, we will mend.
And as I am an honest Puck, if we have unearned luck,
now to 'scape the serpent's tongue,
we will make amends ere long; else the Puck a liar call.
So, good night unto you all.
Give me your hands if we be friends,
and Robin shall restore amends.
Уоп! Carpe diem!
Страхотно беше!
Извинете. Аз съм бащата на Нийл. Бих искал да го видя, ако обичате.
Нийл, баща ти.
- Какво си помисли? - Вие всички бяхте чудесни!
Извинете, ако обичате.
- Извинете. Извинете. - Нийл! Ела при нас! Нийл!
- Нийл, Нийл, страхотен беше! - Ела тук, Нийл.
- Не мога, момчета. - Нийл.
Извинете.
Нийл. Нийл. Ти имаш дарба.
Само какво изпълнение. Дори и аз си глътнах езика.
- Трябва непременно да продължиш да... -Отивай в колата.
Кийтинг, стойте настрана от сина ми.
Нийл! Нийл! Недейте така, г-н Пери!
Не го правете по-лошо, отколкото е.
Имате ли нещо против да се върнем пеша?
Капитане?
- Нокс? - Какво?
Как ли не се опитваме да разберем,
защо упорито отказваш да ни се подчиняваш.
Но каквато и да е причината, ние няма да допуснем да си погубиш живота.
Отписвам те от Уелтън и те записвам за Военното Училище "Брейдън".
Ти ще отидеш в Харвард и ще станеш лекар.
Но това са още 10 години отгоре.
- Татко, та това е цяла вечност! - О, я стига!
Стига театралничи. От твоята уста звучи като доживотен затвор.
Нищо не разбираш, Нийл.
На теб ти се дават възможности, за които аз дори не съм и мечтал!
- Няма да ти позволя да ги прахосаш! - Трябва да ти кажа какво чувствам.
- Ние така се бяхме притеснили... - Какво? Какво? Кажи ми какво чувстваш!
Какво?
Нещо свързано с тези... тези актьорщини?
Защото тях можеш да ги зачеркнеш.
Какво?
Нищо.
Нищо?
Е добре, тогава отивай да лягаш.
Бях добър. Бях много добър.
Хайде, иди поспи.
Всичко ще се оправи.
Какво беше това?
Кое?
- Този шум. - Кой шум?
Том?
Какво става?
Какво не е наред?
Нийл?
Том, какво става?
Какво не е наред?
Нийл?
- Нийл? - Ще погледна отвън.
Нийл?
Неее!!!
- О, Нийл! О, боже мой! - О, боже мой. О, не, не.
- О, сине мой! Сине мой! Бедният ми син! - Той е наред.
- Той е наред! - Спри. Спри. Спри.
Спри! Спри.
Тод. Тод.
О, Чарли.
Какво има?
Нийл е мъртъв.
Толкова е красиво.
Тод!
- Спокойно, Тод. - Успокой се.
Спокойно, Тод.
- Тод, спокойно. - Спокойно, Тод.
Спокойно. Спокойно.
- Той никога нямше да направи това. - Не можеш да го обясниш, Тод.
- Баща му е бил! - Не!
Той никога нямаше да ни остави.
Никога.
- Баща му е бил... - Тод.
Баща му е направил това. Баща му го е убил.
Той е бил.
Тод!
Остави го на мира.
Целият ми живот
Естествено ще
Ме последва
И в дома господни
Вечен
Подслон
Ще намеря
Амин
Смъртта на Нийл Пери е трагедия.
Той беше добър ученик,
един от най-добрите в Уелтън.
И ще ни липсва.
Свързахме се с родителите на всеки един от Вас, за да им обясним ситуацията.
Естествено, всички те бяха разтревожени.
По молба на семейството на Нийл,
възнамерявам да проведа щателно разследване на случая.
От Вас очаквам пълно съдействие.
- Казал си му за тези срещи? - Два пъти.
Е това е то, момчета. Спукана ни е работата.
- Как така? - Камерън е доносник.
- В момента е в офиса на Нолан и снася. - За кое?
За клуба, Питси. Замисли се.
Директорският съвет, попечителите и г-н Нолан.
Да не би и за момент да си си помислил, че те ще потулят тази работа?
Подобно нещо би могло да унищожи едно училище. На тях им трябва изкупителна жертва.
Какво става, момчета?
Натопи ни, нали, Камерън?
"Натопил" ли? Изобщо не знам за какво по дяволите говориш.
Говоря за това, че си казал на Нолан всичко за клуба.
Виж какво, в случай, че не си чул, Далтън, в това училище
има кодекс на честта, разбра ли?
Когато един учител ти зададе въпрос, или казваш истината, или те изключват.
- Ах ти... - Чарли!
Той е предател! Сам е затънал до гушата в това, затова ни предаде, за да спаси собствената си кожа!
- Не го докосвай, Чарли. Направиш ли го, ще те изключат. - И без това ще ме изключат!
- Това не знаем. Още не! - Тук е прав, Чарли.
И ако вие, момчета, имате капка мозък, ще постъпите като мен и ще съдействате.
Не ние сме им на мушката. Ние сме жертви.
ние и Нийл.
Какви ги дрънкаш? Кой им е на мушката?
Г-н Кийтинг естествено. Самият Капитан!
Абе вие да не би да сте си мислели, че никой няма да му държи отговорност?
Г-н Кийтинг да е отговорен за Нийл? Те това ли разправят?
А кой друг бе, тъпако? Управата? Г-н Пери?
Г-н Кийтинг ни подтикна към тези глупости, не беше ли така?
Ако не беше той, сега Нийл щеше да си седи
мирно и кротко в стаята, да си учи химията
и да си представя как му викат "Докторе"! - Това не е вярно, Камерън!
И ти го знаеш! Г-н Кийтинг не ни е подтиквал към нищо.
- Нийл обожаваше актьорството. - Абе, вярвай каквото искаш,
но аз ви казвам -пратете Кийтинг на стола.
Мисълта ми е, за какво да си проваляме живота?
С това си подписа документа за изключване, Нюанда.
И ако останалите от вас имат акъл, ще направите като мен!
Те и без това знаят всичко.
Кийтинг не можете да го спасите вече,
но можете да спасите себе си.
Нокс Оувърстрийт.
- Мийкс. - Махни се. Имам да уча.
Какво стана с Нюанда?
Изключиха го.
А ти какво им каза?
Нищо, което да не знаеха предварително.
Тод Андерсън.
- Здравей, сине. - Здравей, миличък.
Мамо.
Седнете, г-н Андерсън.
Г-н Андерсън, мисля, че вече имаме доста добра представа за случилото се.
Признаваш ли, че си член на този Клуб Мъртви Поети?
Отговори му, Тод.
Да, сър.
Тук имам подробно описание
на събитията по време на тези сбирки.
Описва се, как учителят Ви, г-н Кийтинг,
ви е насърчил да организирате този клуб
и да го използвате като извор на вдъхновение
за безразсъдни и самоугаждащи прояви.
Описва се как г-н Кийтинг, в и извън класната стая,
е насърчавал Нийл Пери да преследва фикс-идеята с актьорството,
макар през цялото време да е знаел, че това е в разрез с изричните нареждания
на Нийловите родители.
Очевидната злоупотреба на г-н Кийтинг с ранга му на учител
пряко е довела до смъртта на Нийл Пери.
Прочети документа внимателно, Тод.
Много внимателно.
Ако нямаш какво да допълниш или коригираш, подпиши го.
Какво ще се случи с г-н Кийтинг?
Стига ми толкова. Подпиши го, Тод!
Трева е "gramen" или "herba".
"Lapis" е камък.
Цялата сграда е "aedificium".
Сядайте.
Аз ще ви преподавам, докато минат изпитите.
През ваканцията ще намерим нов учител на щат.
Кой ще ми каже, докъде сте стигнали в учебника на Притчърд?
Г-н Андерсън?
- Ъъ... - Не Ви чувам, г-н Андерсън.
Въ-ъ-ъв учебника на...
Бихте ли били така добър да ме осведомите, г-н Камерън.
Доста прескочихме, сър.
Минахме романтиците и някои от главите за следвоенната литература.
- А реалистите? - Повечето ги прескочихме, сър.
Е добре, тогава ще почнем от начало.
Какво е поезия?
Влез!
Извинете.
Дойдох за личните си вещи.
По-добре да дойда след часа?
Вземете си ги сега, г-н Кийтинг.
Господа, отворете на 21-ва стр. от въведението.
Г-н Камерън,
прочетете на глас блестящото есе на д-р Притчърд
със заглавие "Как да разбираме поезията".
Тази страница е откъсната, сър.
Добре де, вземи учебник от някой друг.
Навсякъде е откъсната.
Как така "навсякъде е откъсната"?
- Сър, ние... - Както и да е.
Чети.
"Как да разбираме поезията" от д-р фил. Дж. Еванс Притчърд.
За да разбираме напълно поезията, най-напред трябва да се влеем
в ритъма, римата и метафорите.
Доколко умело е предадена основната тема на стихотворението?
Доколко значителна е тази основна тема?
"Първият отговор определя степента на съвършенство на стихотворението.
Вторият определя неговата значимост.
И когато един път сте си отговорили на тези въпроси,
определянето на величината на едно стихотворение става относително лесно.
Ако нанесем точките за перфектност на стихотворението върху абсцисата...
- Г-н Кийтинг! Те ни изнудиха да подпишем. - Млъквайте, г-н Андерсън!
- Трябва да ми повярвате. Истина е. - Вярвам, Тод.
- Напуснете, г-н Кийтинг! - Но вината не беше негова!
Седнете, г-н Андерсън! Още една такава проява от Ваша или чиято и да била страна
и Ви изключвам от това училище!
Напуснете, г-н Кийтинг!
Казах да напуснете, г-н Кийтинг.
- О, Капитане, мой Капитане. - Седнете, г-н Андерсън.
Чувате ли ме? Седнете!
Седнете!
За последен път Ви предупреждавам, Андерсън.
Как смеете? Чувате ли ме?
О, Капитане, мой Капитане.
Г-н Оувърстрийт, предупреждавам Ви!
Сядайте!
Сядайте! Всички! Да Ви видя седнали!
Сядайте! Напуснете, г-н Кийтинг.
Слизайте всички! Да Ви видя седнали!
Чувате ли ме?
Сядайте!
Благодаря ви, момчета.
Благодаря.